Anali Pravnog fakulteta u Beogradu
3.5. ШПАЊОЛСКО СУПЕРФИЦИЈАРНО ПРАВО
Шпањолски Codigo civil (члан 353) 47 допушта власнику да конституира y корист треће особе право изградње, упорабе и задржавања зграде, раслиња и стабала y његовом власништву, уз накнаду или без накнаде. Протеком педесет година, ако није другачије уговорено, на зграду, раслиње и стабла стјече право власништва власник земљишта. Ова правна установа темељито je модифицирана Законом из 1956, те Уредбом о хипотеци из 1959. 48
3.6. СУПЕРФИЦИЈАРНО ПРАВО У БЕЛГИЈИ
У Белгији je уређено суперфицијарно право посебним Законом (Lois sur le droit de superficie) од 10. сијечња 1924. Према то ме закону суперфицијарно право je стварно право које овлашћује његова носитеља да на туђем земљншту нма y своме власнпштву трајну зграду, направе и насаде. 49 Суперфицијарно право ce може отуђити и оптеретити (члан 2), a траје најдуље педесет година, након чега власник земљишта постаје власником зграде, направа и стабала. Осим протеком рока, суперфицијарно право престаје конфузијом, пропашћу земљишта и тридесетогодишњом досјелошћу (члан 9).
3.7. ШВИЦАРСКО СУПЕРФИЦИЈАРНО ПРАВО
Швицарским Грађанским законнком (Code civil suisse) из године 1907. суперфицијарно право било je уређено y само два чланка. У члану 675. уређено je одступање од начела superficies solo cedit на темељу правног посла, 50 a y члану 779. je нормирано право служности које овлашћује њезиног титулара да на туђем земљишту, на површнни или нспод површине земљншта има или изгради властиту зграду. Ово право ce може отуђити и нас-
47 Derecho de superficie, 1655у, Base 26 de la ley de 11 de mayo de 1888, en Parte I (Codi-
go civil).
48 Ley de suele од 12. свибња 1956. и Уредба о хипотеци од 17, ожујка 1959.
49 ~Le droit de superficie est un droit réel qui consiste à avoir des bâtiments, ouvrages et plantations sur un fonds appartenant à autrui” (Art. 2).
„Les constructions et autres ouvrages établis au-dessus ou audessous d’un fonds, ou unis avec lui de quelque autre manière durable, peuvent avoir un propriétaire distinct, à la condition d’être inscrits comme servitudes au registre foncier.” (члан 675. став 1).
148
П. Симонети, Право грађења (стр, 131-170)