Anali Pravnog fakulteta u Beogradu
тим y вези Богишић констатује да y живом народном језику реч благо има и још друга значења (означава нпр. стоку), али да je Вук узима управо y значењу thesaurus, те да je отуда y Хрватској примљена реч благајниид y смислу aerarium. 4 И поред оваквога Богишићевог резоновања, приликом првог читања нацрта Законика, Одбор ce колебао око термина благо, па je чак констато вао да га треба заменити неким другим. 5 Остао je ипак Богишићев термин, али треба приметити да термин благо/blago y овом значењу користи и Правно-политичка терминологија за аустријске словенске језике (стр. 443), a среће ce y неким статутима приморских градова и општина на народном језику.
У вези с благом и другим изгубљеним стварима Општи имовински законик утврђује термине: 1) Губилаи или изГубилаи, 2) нашалаи. Грађански законик Србије ова лица одређује описно. У савременом праву и даље ce примењују правна правила из времена пре Другога светског рата, a користи ce термин налазач, 6
Код института стицања својине на напуштеним стварима (лат. occupatio, франц. l’occupation) Одбор je приликом првог читања нацрта Законика одлучио да ce прихвати термпн заузеће [пустих ствари], a констатовао je да реч запоседнуће није разумљива. 7 Термин пусте ствари y Законику je употребљен са значењем ~напуштене ствари, ничије, без власника”, a такво значење лексема пуст има (поред осталих) и y Његошевом језику. 11. влаштина или својина [чл. 45, 46, 66, 91, 92, 790, 831. ОИЗ ЦГ], беспорна влаштина [члан 91. ОИЗ ЦГ], власник [чл. 93-97, 83. ОИЗ ЦГ], судиониии y влаштшни [члан 832. ОИЗ ЦГ], сувлаштшна [чл. 103-109, 832. ОИЗ ЦГ], сувласник [члан 103. ОИЗ ЦП. ираво власнинког иреузма [чл. 97-102, 833. ОИЗ ЦГ], шеииво [члан 964. ОИЗ ЦГ], теневина [члан 477. ОИЗ ЦГ], тенење [чл. 32, 65, 146, 779, 791, 839, 903. ОИЗ ЦГ]
О термину за означавање института својине (лат. dominium vel proprietas, франц. la propriété, нем. das Eigentum), једног од oc-
4 Богшиић 1986, 124.
5 Бојовић 1992, 86.
Лексикон грађанско? ираоа 1996, 365.
1 Бојовић 1992, 80.
232
М. Луковић, Генеза терминологије Општега имовинског законика (стр. 229-265)