Dela Vojislava Ilića. [Knj.] 1
Download:
Enzeigen in BnLViewer
Смућени, наги стреме, и дечица вриште мала, Кроз тавне одаје хори се њихов плач, Но заман! Свирепом руком изоштрен и хладни Над њима сева освете крвави мач! О, плач'те мајке, оцеви, плачите горко, Трупине синова ваших вашег су лаковерја знак! Гле, вечна тама покрива њихове груди, | И светла ока гаси се и трне зрак. Ликује Карло. И гробни мир и поноћ, Увија плаштом поражен смрћу свет Тишина мртва. И тихим, благим ветром Непокренут повијен снева цвет...
ЗВОНИТЕ ЗВУЦИ...
Звоните звуци...
А вече кад се на земљу спрема, Уморни грлећ' свет,
И срце дрхће — и речи нема,
Да жељи прида лет:
Разбивши харфу о камен хладни,
Ја склапам поглед свој —
И стрепим, тонем... и на што звуци» Кад чујем шапат твој!
О звучне струпе немирних дана! Чувајте слатки глас
или т“