Delo
ГЛЕДАЈУЂИ ХАМЛЕТА 295 родни израз темперамента, или тренутног расположења! Имађаше превелике очи (од природе велике, а привидно увећапе коксом), сатинирапу кожу, прерумене усне, (дабоме, бељено и и црвењено), али јој у оноликој вардањи не могох ухватити право обличје. Пза ње укрштаваше се прави ватромет полиглотских изрека — беху махом наши фићфирпћи, Нарижани, будући наши државници. Свима очи севаху од раздражене похотљивости, а тај исти израз опазих у других у оближњим ложама и доле у партеру. Окретох се ка моме Чичи, а то и он се нагао н бленуо у њу. Гурнух га и запитах: — Бога ти, ко је ово чудо? Он слегну раменима и диже обрве и рече: — Не знам! Шмизла нека! Па заврти главом и додаде: — Али шмизла... Не мога даље. Образн му се збрчкаше, обузе их црвеиило и настаде трептање целог тела, Узалуд грешни Чича стискаше и шираше песнице, заори се, неодољиви, силнн, управо бесни грохот, као млаз воде која је на ниже јурнула. То нривуче пажњу на нашу страну. Ја се повукох у угао, Чича је задуго „сврдлао“ и изазвао веселост надалеко, те неко поче тапшати. Одједном завлада тишпна, јер уђе двор. Посетиоци из сусества почеше тихо излазити и кроз шапат јасно чух поздрав: — 0 рљоар, мадам Младеновић! А, дакле, то беше жена нашег младог носланика прп баглајском двору, — она пређашња додолица, коју сам добро запамтио као шипарнцу! А који бијеђаво сад нознао, након пет, шест година! Али како се по јутру познаје дан, тако се могло онда слутити, да ће се из оне бубице развпти овакав лептир!.. нагох се поново, да је уочим, али беше ми окренута леђима, разговараше са гошћом. Баба са бисерним тепелуком, пергаменског лица, сеђаше озбиљна, укрућена, готово јерархична израза, као да очекује ночетак каква верског обреда. Кога ће ђавола она на талијанској иредстави Хамлета!? II готово у свакој ложи, поред модерних деколтованих дама, беше по једна така матрона, у старовремској ношњи, са истоветним изразом, — махом остаци пређашњег женског нараштаја који је девовао у време кнеза Мијајла, од кога потекоше данашње вијоглаве! Каква разлика за четрдесет година! Иза бабе у сусеству, стојаше Младеновић, бухав, шкрофлав, млитава и сетна погледа, иначе најбоља душа.