Glasnik Skopskog naučnog društva
9 Чефверојеванђеље манастира Слепче из 1548. 1од. 199
СЛОВА радн 946, Ф СЛОВЕСА У 1126, мадћ 876, сКдеша Мр! та. ПОМКИШ– мака М. р]. та, 90а, поммшанета 90а, Измдата Уа, ЕстА 1176, БАЕШЉЕ 97а, КОБРА 3 50. ХОШАТЊ 3 59, Греда 3 зе., 107а и др. Видимо А и на место ље: дА (6. 56 Е. 89а, 133а, агд Уба, 976, АМУ 966, Пода, ВОДА С. за. !. 104а, АША (ВОЛА 6. з2. 1076, модмоу 1196, Бћ ИМА моћ Пда, СВОАА 1116, ма Па, сбатсћ 3 за. 946, БМБААТА 3 52. 956, повадтњ 3 ва. 108а, прфлањујаљ гасе 1186, БЕЛАМЊ јазју. 50. т. Уба, глкемољ Ас. 59. п, ВБХОДНМОл М. зе. п. 1036, ОЧИМА Ас. 52. 896, ЛЕГАФНЕ Уба, 976, модего 1176, и друг. Имамо А и на место к: КА ризћ вфтса Фа, Ф КНЕЗА ОЗа, нечиста |. за. та. Уба, БЕСАМБ ЕЗМКОМЊ Пба, тама 1306, ПАУГАОГЛАШАНТЕ 1226, ББЛАЗЊ 1056, ввладАШоу 936, ис ЦКЛА 976, разоумазетА ли 1036, ЗрљашА 3 50. 102а, воудата [прег. 121а, БЛАДАТА (А 1196, БЛАДАТА ЖЕ (А 1206, докраве 1106, ОУ ДОБА 90а, СТЕКЛАНИЦАМЋ 1026, при стћ ка ЕНИЦаМЊ 103 а, и др. Наопако на место А обично налазимо Е: мрукже (5) 88 а, КНЕЗЕМЊ, клетвк 100 а, развољеасћ, скодифњ 876, начетв 896, вАЗЕТИ 1056, плесаВШи 100 а, стезати (се 886, сЕралњо СЕ 89а, понекад |#6 или широко 6: ЗЛА стражоу име Ас. Рр!, та. В9а, БолиЦае 102а, клантреса 1086, продавцаве П5а/ ба, са нране 936, саће (= кећА) 946, проповћдале ВВа, и др. Истина ретко, али ипак имамо у место њега и %: СКрвЕ М. зе. та. рагћ. ргаез. 112а, погубжтћ 3 р]. Пба, сумрак 12б6а и др. љ никад не стоји; где би требало. Обично замењује БА: дшљ Шда, ношта 95а, Анод 1116, мнФгод, слАВОћ 1226, ТВОЉА П9а, СТОрицљл 1126, сатанод 876, гадарћнскоуљ дба, ИЗ ЕШКШНА 276, аже (2) 1136, П5а, А 1186, 121, ГАЛИЛЕЋ 88а, БЋ вНаљефагмА 1146, А КНоуЋ 1136, 12ба, Фшоух 1136, Фшоуан 1286, (Та 1166, вКроуа 109а, млрдоуЋ 1Т05а, Па 1136, радо мат 94 а, СЋЕЛАЖНМАТ СА 946, послоу– шаљт, покадтсљ 996, ФСЛАВА ТА 105а, пакавноу Тр Бо Дор 1036, пр стоупаљце 10За, ОУ ПОБАЛШИМЊ 1126, прбдањша М. рј та. 1216, њњ НА ЖЕ мброу О5а, Бћ ЗЕМАЋ 102 а, гла 1086, 1116, 1126, Шба, ГЛАЦА М. р!. пп. 108а, 121а, 123а, ГААЦЈЕ Па. Понекад д стоји у место |: АЖЕ Чба, 105а, 115а, (= коже), оучитала 1086, Ш2а, ШЗа, Пва, 1186, Па, ОУЧИТАЛА Пода, БААДЕТАСА 1056, БЛАДАТАСА 1196, ЕЛАЛАЛИЕ ЖЕ СА 1206, пр АЕ 1116, Па, 6БЗЛАБИШИ Па, БА ЗААЕЛКЕННЊИА 108 а, чади– ТКА ПВа, ЕУАТА р. 55. 121а, АЗАНТА р. зе. 1216, ГЛАНТА 1306, вв ДчИјо НАШЉА 1176, Ф Окод 124а, хноша 130а, жноша 1256 и др. Овамо припада и ПААЧАШАЕСА О8а, и ако изгледа да је ту ж постављено по традиционалном правопису. Пошто немамо других примера правилне употребе %, држим, да оно и овде стоји на место |), које се ту чуло у изговору преписивача или неког од његових српских претходника. Насупрот ж обично се замењује са оу, 8: вњливах а ба, Бонхоу ко (А Пба, постилах 6 П5а, хотЕуУ ПИЗа, коудУ“ 97а, Хо 1006, месоу ти 97а, адоу Це 1026, , имбфомоу