RTV Teorija i praksa
148
uslova. Kamera je morala da bude mala, laka i vrlo slična filmskim kamerama a način rada sa njom nešto različit od filmskog. Da bi se to ispunilo razvijene su i upotrebljene nove elektronske cevi dimenzija 2/3 inča, što je uz novi razvoj elektronike značajno smanjilo sve elemente u kameri. Težina samih kamera bez sočiva kreče se od 3-9 kg i sve su po i načinu upotrebe vrlo slične filmsMm. Rad sa njima moguć je i na struju i na baterije, a uobičajeno vreme rada sa baterijama je 1-2 sata. To je sasvim dovoljno za snimanje ne samo vesti več i mnogo ozbiljnijih inserata. Ono što ove kamere i shku doobijenu pomoču njih značajno izdvaja od filmsMh su dodatne mogučnosti koje daje elektronika kompenzujući mnoge nedostatke filma. Na prvom mestu automatsM iris. To znači da bez obzira pri kom se nivou svetla snimalo kamera automatsM koriguje otvor blendej stalno drži normalan signal. Slika je na taj način ujednačena po osvetljenju i ne treba je naknadno usklađivati. Druga važna osobina je da se upotrebom tzv. kolor balansa kamera prilagođava svakoj vrsti svetla i kao rezultat daje vrlo ujednačene boje i pri dnevnoj i pri veštačkoj svetlosti a takođe i u bilo koje doba dana. Ovo je vrlo značajno poboljšanje jer je kolor film skoro obavezno zahtevao čitanje svetla i presnimavanje da bi tek onda dao ujednačene i verne boje. Ceo postupak podešavanja kolor bilansa kod ENG kamera traje svega nekoliko sekundi i veoma je efikasan. I konačno, možda najznačajnija osobina ovog načina snimanja j e vrlo velika osetljivost ENG kamera što omogućuje u mnpgo slučajeva snimanje bez dodatne rasvete. Cak i pri nivoima od 80-100 luksa a kvalitet dobijenog snimka je vrlo prihvatljiv za emitovanje. Pored svih ovih, uopšteno gledano, najvažnijih osobina i unapređenja, ENG kamere imaju i dosta novih tehničMh mogučnosti tako da je podešavanje potpuno automatsko, postoji mogućnost automatske korekcije belog i crnog, automatsko centriranje, itd. Najpoznatije i najuspehje kamere ovog tipa su TK-76 firme RCA, Mikro icam firme Tomson, LDK-14 firme Filips, KCA-90 firme’ Boš, kao i čitav niz japansMh kamera među kojima su HL-79 firme Ikegami i BVP firme Sony koje su dosta nepovoljne za upotrebu u Jugoslaviji zbog nedostatka rezervnih delova i servisiranja. Najviše iskustva i to vrlo pozitivnog stečeno je sa kameromTK-76 koja se pokazala kao vrlo pouzdana i vrlo kvahtetna u raznim čak i jako nepovoljnim uslovima, I sama činjenica da je kamera proizvedena u preko