Policiski rečnik : Knjiga prva A — E
Ben — седефасти — круг, који се често налази око периферије, = нарочито код старијих људи. Такође је неоп“ · ходно потребно _ наглавити случај кад је боја једног ока различна од боје другог, као и случајеве: (646 навлаке, раширених зеница, Ћоравосети ~ стаклених очију. Треба још внати и то, да испитивање очију 0Ива увек према боји левог ока, које треба да је удаљено од ока посматрачевог одприлике за 30 см.
Нос највише доприноси особеном изгледу лица. На њему треба испитивати и описивати: а) издубљеност корена; 6) општи правац гребена; 8) нагиб основе; г) дименсије и д) 0с0бености. Под кореном носа разуме се попречна издубљеност, више или мање наглашена, која се налази на горњем делу носа, између очију, а испод основице чела. · Огупањ ове издубљености изражава, се помоћу израза за дименсију. Гребеном 'носа назива, се линија, профила, која. почиње од корена и иде до краја ноca. Џрема правцу ове линије нос може бити: 2“) издубљен, ако се она ова линија — одмах испод корена. носа повија, а при врху уздиже, 67) прав, зжо је она, сасвим права, од корена па до краја, носа; pt) испупчен, ако је њен правац у облику испупчене линије, почев од корена ДО краја носа, и Pi) MO.IOMJbOH, ORO је ова линија преломљена. на два или више делова, који међу собом образују тупе углове. Сваки од ових из раза може CO умањити и ојачати помоћу заграђивања. или подвлачења. Под основом носа разуме се ли“ нија, која прати слободну ивицу HOздрва до краја Ноа. Посматрана, према ~ замишљеној _ хоризонталној "равници, која би пролазила. кров сло
бодне крајеве ноздрва, ова. линија, може бити: а“) хоризонтална, зжо се
66
је испод ње. Са гледишта дименсија на носу треба посматрати: 27) његову висину — одстојање од најуб-
ље тачке његовог корена до слободне
ивице“ ноздрва; 0) његову испутпченост — кривину — T. ј. одстојање
које раставља врх носа од тачке па
којој је новдрва за образ спојена, и
в') његову ширину, која је представ-
љена у највећем трансверсалном од-
стојању између његових крила. Ова-
ка од ових дименсија носа изража-
ва се помоћу једног од израза за ДИ-
менсију: мала, средња, велика.
Особености носа односе се поглавито на линију његовог гребена, његов = крај, ноздрве и корен. Често – пута.
налази се на горњој површини гребена једна испупченост (у виду ма- | селинке, која може дати носу нарочити изглед ако је знатно наглаше-
на. Означује се изразима: гребен носа нераван. Изразима: спљоштен,
разбијен или сломљен, означиће се носеви, који су таквим постали yOлед каквог несрећног случаја. Ако се на крају носа налази мала, равнина у виду троугла, означиће се 107. изразом: крај носа нераван, а ако
рскавице, које образују крај носа | чине, свака за себе, по једну испупченост — каже се да је крај носа раздељен. Помињемо још: нос пови“
јен у десно или лево, згуљен, ши“ : љаст, седласт, дебео, широк, танак бубуљичав, са отвореном преградом и ca ноздрвама: састављеним, посуврећеним, дебелим и танким.
Ухо. Од свију делова, човечјег тела, ухо је најважнији фактор за инде тификацију, захваљујући 'МнНножин удољица и узвишења, из којих је са“ стављено. Поред овога немогућно ј срести два уха потпуно једнака, што је пајглавније, облик. уха. не ња се од рођења па до смрти. Глав:
с њом поклапа, и об')спуштена, ако
ни делови из којих је ухо саставље“