Srpski književni glasnik
У“ АСе
Нума РУМЕСТАН. 835
значајне личности које се не могу пустити да чекају као обични чекаоци.
— Послужи се мојим малим салоном... Ја ћу да изиђем... рече Розалија дижући се.
И док су служитељ и секретар распоређивали посетиоце, молећи их да мало очекну, министар је брзо испијао теј од врбене, који му је прљио језик, и очајно
„понављао: „Не могу да одахнем... Ја сам преплављен...
преплављен...“
— Шта то он још хоће, тај жалосни Беши> упита Розалија, и нехотице спуштајући глас, у овој препуној кући, где је иза сваких врата био по један туђ човек.
— Шта хоћег... Начелнички положај, ето то ће!... Он чека као ајкула да прогута Дансера, чим овај буде бачен с брода...
Она нагло приђе Нуми:
— Зар Г. Дансер напушта министарство 2
— Ти га познајеш2
— Отац ми је често говорио о њему... То је његов земљак, пријатељ из детињства... Он га цени као честитог и врло умног човека.
Руместан промрмља неколико разлога: „Рђаве склоности... волтеровац...“ Његово уклањање је ушло у програм рефорама. А после, остарео је.
— И ти хоћеш да га замениш Бешием 2
— О, ја знам да он, сиромах, не уме да се допадне женама...
Она се презриво осмехну:
— Ја о његовим неваспитаним испадима водим онолико исто рачуна колико о његовом уважењу... Али оно што не могу да му опростим, то су његова лицемерна пренемагања, његова добро срачуната побожност... Ја поштујем сваку веру.. Али зко има нечега гадног у свету, што треба презирати, Нума, то је лаж, лицемерство.
Глас јој је, и нехотице, постајао све јачи, топлији, речитији; и њено хладно лице, озарено честитошћу, обли-
вала је румен племените срџбе. 53"