Otadžbina
94
ЗАР ТО ЛУДИ.10
шим: »опростите ми, то учиних у часу лудила!....« 0, варате се'! Овога пута не помаже вам ваше кајање и ваше извињење!.... Ви нећете више започињати „часове лудила 8 , док се ваше жртве гуше у сузама и очајању!.... Не, нећете више полудети, па се извињавати! Нећете, то вам се заклињем именом, које носим, и здрављем мога сина ! Енр. Немам ништа против тога, ја се ничему не иротивим, само нећу да трпим више нове увредс, јер и ако признајем, да их заслужујем може опет лако да изветри оно, што ви називате мојим кајањем и мојом учтивошћу. Анз. Ах, да достојанствена витеза!.... Досадне су његовом меком образу, речи једног старца, а овамо хоће да ми трпимо отрован подсмех због јунаштва, које је он извршио кукавички у мраку! Енр. Дон Анзелмо ! Ан-ђ. Доста оче, ако Бога знаш! Ја, која имам највише права на освету, не тражим је! Једино што желим и од Бога молим, то је, да никад више не видим тог човека!.... Анз. И нећеш га више видети!.,.. (Енрику). Мрак се хвата, али имаћемо још пола сата светлости. Енр. Хоће ли то довољно бити? Анз. За кажњавање није нужно више; за ваш нитковлук нисте ни толико требали! Енр. Онда нек буде! Анз. У суседпом стану нашег пријатеља, доктора, има вел;:ка соба за борење и пространа градина. Бирајте где хоћете.... Анђ. Не, то не! Свемогућим вас Богом преклињем! Анз. Узалуд молиш !.... Анђела је казала, да су унутра наши пријатељи ; ту сте ви, а ево и мене!.... Дакле.... шта чекамо? Енр. Чекам ваше налоге ! Анз. Онда, хајдмо 1 Анђ. Јаој, оче мој!.... Шта учиних у лудилу ?!.... Ах, куд ме је очајна мржња завела! Анз. Учинила сп, што си требала да учиниш, с тога те волим више но икада. Али и ја морам да учиним што ми дужност налаже, а не само ти.... (Отима се из њеног загрљаја). Анђ. Не, дон Анзелмо! На што освета, кад ће га наша мржња, наше гнушање, а поглавито наш заборав, већма заболети? Анз. Зашто?.... Да би могао излазити с тобом у свет међу људе! Јер се пеге, као и породични грбови, облагорођују само онда, кад су прекрштене крвавим пругама. Анђ. Јаој, Боже, срце ће да ми препукне ! Анз. (иде на деоно и виче). Гонзало, Гонзало!